Denne filmen er tilegnet finnene i vinterkrigen
- Prøv å se etter Paavo der. - Jeg skal prøve.
- Om man rekker å se etter hverandre. - Man vet ikke hva som skal komme.
Kanskje vi får komme tilbake. Hvis de oppnår en avtale.
Vi hadde kunnet gå til fots.
Fra vårt hus går man ikke i krig til fots.
VINTERKRIGEN
- De lovte oss alt utstyr. - Arméen har veldig lite utstyr.
Martti, du trenger vel bare sokker og et skift undertøy.
- Det samme gjelder vel Paavo. - Det har vi nok selv.
- Ta det i alle fall. - Jeg vil heller ta en pelslue.
- Denne er for liten. - Alt er det.
- Jeg skulle gjerne hatt en kanon. - Hva skulle du gjort med den?
- Smellt litt. - Vi skal ikke begynne å smelle noe.
Veikko Korpela, det er din gruppes tur nå.
Still dere i en slags kø, gutter.
Jeg burde nok ha sluttet meg til beskyttelseskorpset.
Se på utstyret mitt. Et merke på panna og belte rundt livet.
Dette ser litt dumt ut.
- Ta en sigarett, Jussi. - Jeg kom ikke for å lære meg å røyke.
De skulle lære deg det også.
- Hakalas gutter er i full rustning. - Det er vel i krig vi skal?
De sa på radio at det er framskritt i forhandlingene i Moskva.
Ikke på radioen vår.
- Har dere radio i Erkkilä? - Vi trenger ikke å høre det hjemme.
Hvordan går det, bibelskolekompis?
Russerne kan få det hett om ørene når guttene går så varme alt nå.
De burde holde seg unna spriten.
Du ville også blitt sint om noen drakk spriten din.
Jeg rører ikke sprit engang.
- Der går brødrene Sippola. - Hva tror du vi får av mat der, Ylli?
- Pannekake, kanskje? - I krigen er ikke maten viktig.
I Kalevankangas 1918 da mitraljøsene sang, tenkte man ikke på mat.
Jeg sier ikke at situasjonen ikke er alvorlig, -
-men krig er det ikke.
Det er en ekstra øvelse.
Vi har vært på så mange øvelser at vi vet hva det innebærer.
Jeg vet like mye om forhandlingene som dere.
Russerne har krevd land av oss som tilhører finnene.
Forhandlinger foregår akkurat nå-
- om hvor stort område av finsk jord russerne krever og med hvilken rett.
Å kreve noe av oss er en ting, -
- men det kan være farlig å komme og ta noe fra oss.
Tre av!
Vi spiser litt før vi drar av sted, gutter.
Hvor skal vi nå, da?
Ikke vinn krigen med en gang, jeg vil rekke å være med.
Ikke snakk tøv nå. Prøv å være mann her.
Bra at vi rakk å pløye åkrene.
Paavo, du blir her som husbond med Jussi.
Løft opp alt. Toget går nå.
- Det var vel alt. - Toget går nå.
- Hvor blir dere sent? - Til Seinäjoki.
- Angriper russerne Seinäjoki? - Man vet aldri.
- Det er ingenting å gråte over. - Når russerne er sånn, blir det krig.
- Hvordan vet man det? - Russerne er så grusomme.
- Det er ingen fare. - Russerne kan jo drepe deg.
Hvorfor skulle russerne drepe meg?
- Hvordan kan de drepe nettopp meg? - Det er så vanskelig å si noe.
Prøv å ta hånd om moren din. Ha det.
La være. Vi er snart tilbake.
Jeg har tenkt på estlendingene og de andres skjebne.
Prøv å skåne oss fra det.
- Vi skal ikke i krig. - Dette er bare øvelse, pappa.
Husk hva jeg sa.
Nå, farvel da.
Der kommer de med brødrene Sippola.
Fikk hjemlengsel alt, Paavo?
- Hva er det for jente du har der? - Kjenner du ikke vår Anna?
Jaså, Anna? Jenta har et fint navn. Anna, Anna...
La ham være.
- Finner du noe i ryggsekken din? - Neppe.
- Har du flaska mi der? - Den er full alt.
- Det er jo flaska mi. - Flaska di ligger under skoledassen.
Jeg kjenner ikke russernes krav for jeg har ikke hørt på radio.
Men løytnanten sa jo at de vil ha land fra oss.
Halve Det karelske neset og noen øyer. Og Hangø odde.
- Russerne er jo helt absurde. - De får aldri nok.
Har de ikke land så det holder? Sibir og alt.
De får nok problemer med å ta noe fra oss.
Vi gir russerne bare et lite stykke land, så det holder til gravene.
- Ta en klunk du også, Pentti. - Jeg er ikke glad i sprit.
- Hva er det du lengter etter, Paavo? - Det er hardt for en ungkar å dra.
Man får hjemlengsel. Jeg selv er glad når jeg kommer av sted iblant.
Vi går ingen steder uten feltkjøkken.
Nei, jeg skal ikke stjele det. Jeg har jo kjempet i frihetskrigen.
Ferdig!
I papirene deres står det at vi har fått feltkjøkken. Hvor kan det være?
- Jeg har ikke sett det. - Har det blitt forvandlet til fly?
- Får jeg spørre om en ting? - Sitt ned.
Hvis det er mulig, kan du sette meg og Paavo i samme gruppe?
Jeg lovte mamma å se etter ham.
- Det går vel an. - Om man rekker å se etter broren sin.
Rinta, satte vi den unge Hakala i gruppe tre?
- Det stemmer. - I hvilken gruppe er Martti?
- Martti er i første gruppen. - Sett den yngre Hakala der også.
- Er det så viktig? - Ja, for meg.
- Hvem skal vi ta ut, da? - Hvordan skal jeg vite det?
Bare prøv å holde papirene dine i orden.
Hva har guttene for krigsplan?
Vi begynner å skyte om de angriper, herr oberstløytnant.
Hver mann har sin egen skytesektor.
- Hvordan går det ellers, Kauhavabor? - Vi venter på at krigen skal begynne.
Vi er jo gamle bekjente med Hakala, helt siden Mentsälä-opprøret.
Jeg tror vi møttes i Seinäjoki også.
- Nå er det andre ting på gang. - Hva slags ting?
Vi får se.
- Kødder de med Erkkilä i gruppa vår? - Jeg tror det.
Blir det ikke sagt at faren vår fikk ham med tjenestepiken sin?
Det er nok sikkert sant.
De forsto det da du sa at brødre kan hjelpe hverandre når det gjelder.
De ertet oss på bibelskolen for det.
Sverige har lovet å komme til unnsetning om russerne angriper.
- Det tror jeg ikke noe på. - Hvem har sagt det?
- De sa det i nyhetene på radioen. - Skulle de være til noen hjelp?
Russerne våger ikke å komme hvis de vet at svenskene er på vår side.
Russerne er ikke redde for svenskene.
Jeg skulle dra hjem hvis jeg visste når vi skal av sted. Om vi drar.
- Paasikivi er tilbake fra Moskva. - Bare for å formidle instruksjoner.
Han er kommet tilbake i alle fall.
- Våger man å dra hjem til Kauhava? - Ikke spør meg om sånt.
- Jeg skal bli svigersønnen din. - Jeg har ingen døtre.
Hei, Rajala!
Hva mener du med å si hei?
Vet du ikke hvordan man hilser? Vi tar det fra begynnelsen.
- Mener du alvor? - Vi prøver om du kan.
Gå dit bort, og kom hit på nytt.
Du kan gå selv, du.
Veien vår må være annerledes enn Estlands, Lettlands og Litauens vei.
På den veien er det ikke mulig å komme tilbake.
Og den veien leder ikke dit vi vil gå.
Russerne sier at de vil sikre byen Leningrad-
- og at de trenger mye land på Det karelske neset til det.
Fordi de ikke stoler på oss.
Men vi stoler ikke særlig mye på dem heller.
Så det er gjensidig.
Spis nå.
- Bli med meg. - Vi?
- Bli med meg og Paavo. - Hvor da?
Lottene sier at det fins noe for oss der på gården.
Vi går og henter det.
Hva har du tenkt å gjøre med det?
- Vi tar med oss det som er vårt. - Dette er ikke deres eiendom.
Sersjant, hvordan tiltaler man en overordnet?
For pokker, Jutila! Du tar ikke feltkjøkkenet vårt.
Gå og hent hesten, Martti.
- Hva tror du at du gjør? - Tar kjøkkenet vårt, herr løytnant.
- Hvordan vet du at det er ditt? - Det står i papirene mine.
Får jeg se litt på papirene dine?
Det er samme nummer på papiret og på feltkjøkkenet.
- Nummeret er litt utydelig. - Ja, det skapte problemer for meg.
Det var derfor vi nesten ikke fant feltkjøkkenet vårt.
Kjenner de ikke igjen den døde uten en sånn lapp?
- Om granaten tar hodet... - Da ryker brikken også.
Eller om kulen treffer midt i fjeset så ikke kameratene kjenner deg igjen.
- Med ditt utséende vinner du på det. - Slutt, det er bare arméens vis.
- Så fint har jeg ikke hatt om halsen. - Og kommer ikke til å ha det heller.
- Dødsbrikken, da er det vel slutt. - Ikke snakk tøv nå.
Jussi, se nøye nå hva slags brikke jeg har rundt halsen, -
- så du kjenner meg igjen om jeg blir hodeløs.
- Jeg kjenner deg nok igjen deg, Ylli. - Hvordan, om jeg ikke har noe hode?
På lukten.
Og led oss ikke inn i fristelse, men frels oss fra det onde.
For riket er ditt og makten og æren i evighet. Amen.
Herrens fred være med dere.
Jesus sier: Kom, for alt er forberedt.
Vår Herre Jesu Kristi legeme.
Vår Herre Jesu Kristi blod.
Vår Herre Jesu Kristi legeme.
Vår Herre Jesu Kristi blod.
Et folk som alltid har vernet om friheten sin
Det sverget de tapre guttene der
Bort med slaveriet selv om det vil koste oss livet
Slik det kostet våre fedre Det er en ære å dø for friheten
- Guttene fra Yliherme synger bra. - Stille i rekkene!
- Hvorfor synger ikke vi? - Ordre om å synge kommer separat.
- Somppi, si hvor de sender oss. - Jeg vet ikke.
Finn ut av det du som er underoffiser.
Jeg vet bare at toget dro mot sør fra Seinejoki.
- Ingen på toget vet hvor vi skal. - Lokføreren må i det minste vite det.
Gå og spør ham.
- Jeg drar til Kivennapa, samme det. - Kanskje vi drar dit.
De sa i radioen at Paasikivi har reist tilbake til Moskva.
Han burde slå neven i bordet for russerne.
Han er vel for gammel.
Det er lettere for Paasikivi når han vet at vi er på vei dit.
Russerne får snart høre at finnene kommer med styrke.
- Gå og legg dere nå. - Jeg kan ikke, herr undersersjant.
Heltedåden venter.
Her avgjøres mye. Om vi skal til øst eller sør.
Eller bli her.
Til Haapameki. Her blir jeg ikke værende.
Vekk fra plattformen, gutter! Man får ikke stige av toget uten tillatelse.
Arvi også.
Ifølge den finske loven får man gå og tisse.
Ingen fra gruppa vår er vel der?
Kom vekk derfra! Ylinens Matti også!
Kom tilbake helskinnede.
- Her kommer vi for svingende. - Hvis vi bare visste hvor vi skulle.
Vekk fra hjemtraktene, det er det viktigste.
Eller savner du mamma alt, Paavo?
Hatet førte oss ikke i kamp, men makten fra oldtiden.
Det var klubbkrigere, fenrik Stål og jeg er marsjens takt.
Pokker, nå holder det, medlem av ungdomsforeningen.
- Jeg har aldri tilhørt foreningen. - Der lærer man ikke sånt.
- Hva er feil med ungdomsforeningen? - Det vet du som er medlem.
Heltefolkets gutter kan bare slikke lenken som hunder.
De vil reise fra ødemarken og på ærens åker dø.
Ikke gjør opp ild for helvete. Fienden ser den fra flyet.
- Jeg koker kaffe. - Hvem er fienden?
- Å gjøre ild er strengt forbudt. - Hold opp.
Det hadde vel vært best å ikke gjøre opp ild.
Du vet ingenting om krigførsel.
Det første man gjør er å tenne opp ild. Det er viktigst i krig.
- Pampene kan bli sinte. - Er det dem du er redd for?
- Jeg er ikke redd for noe. - Bli redd når mitraljøsene synger.
Ikke for pampene eller en liten ild.
Jeg har vært på Vilppula-fronten.
- Du har fått i stand ild. - Vi koker kaffe før vi går.
Det er bra.
Vi får vel marsjere hele natten mot grensen.
- Ylli, nå går vi igjen, som før. - Som i Kalevankangas?
Dette er vel litt annerledes.
- Hvor fører de oss? - Til slakteren.
- Bare fortsett, gutter. - Dere lærer nok.
I krigen vet man aldri om noe. Man går bare dit de sier.
Distriktsjefen! La meg få prøve å sitte på hesten.
Begrip at jeg skal kalles løytnant.
Herr løytnant, får jeg ri på hesten din et lite stykke?
- Bare ri. - Føttene mine er helt ødelagt.
Du burde tatt gamle støvler.
Jeg tenkte at det var finere å gå i krig med nye støvler.
Her er det farlig å sitte om noen begynner å skyte.
Det har jeg også tenkt.
Man ramler ned som hønen fra greinen.
- Burde vi synge en fin sang? - Tiden går selv om vi ikke synger.
Vi lar dem fra Ylihärmä synge. Vi er ute etter en mer krigersk ære.
Alarm!
La det være siste gang båten fløyter.
Så lenge vi er her.
Takk for en fin reise kaptein.
Hestene deres ser ikke ut til å være vant til båtene.
Det er første gang jeg selv ser en båt gå langs elven.
Hvor er du fra?
- Fra Østerbotten. - Du hadde flaks som fikk komme hit.
Jeg skulle heller vært hjemme.
Bli med oss en gang til Käkisalmi. Der glemmer du hjemmet.
Melken din fraktes med underlige kjerrer til meieriet.
- Melken din da? - På landeveien.
Vi lurte på hvorfor hele arméen løper til stranda for en liten båt.
- Hva heter den stillfarne jenta? - Aino.
Skal du hjem, Aino? Jaså, på den måten...
- Er Aino sjenert? - Hun savner forloveden sin.
Hvor er Ainos forlovede? Han har vel ikke funnet en ny kjæreste?
Mennene i landsby vår ble ført til befestningsarbeid i Metsäpirtti.
Paavo, vi går til teltene og koker morgenkaffe.
Sjal fra Paris! Silkesjal! Kjøp et sjal til kjæresten!
- Ledig. Bare fortsett. - Vil du ha kaffe?
- Jeg drakk nettopp hos en pluton. - Vær foruten da.
Alle i regimentet har besluttet å ikke ta de første dagpengene, -
-men gir dem til arméens kasse.
Vi har alle sett hvor dårlig utstyret vårt er, og verktøyet.
Arméen ville kjøpe kanoner og annet med pengene. Hva sier dere?
- Har alle andre gitt pengene sine? - Et sånt valg er blitt tatt.
Jeg gir pengene mine i det minste.
Det passer vel oss.
- Hvor skal du? - Jeg går og ser meg litt rundt.
Pass på så du ikke skytes som spion. De advarer mot det hele tiden.
Paavo skal spionere på humøret til sivilbefolkningen.
- Uten våpen får man ikke gå. - Paavo har nok bajonetten med seg.
Dette var en mandig gjerning.
Vi kjøpte steinborr med egne penger fordi regimentet ikke hadde det.
De pengene gikk til en god sak.
Her kommer jeg med litt mat til pløyeren.
- Det er bedre å pløye om høsten. - Faren vår rakk det ikke.
- Dette er litt tidsfordriv for meg. - Hvordan skal jeg erstatte dette?
Ingen erstatning trengs.
Jeg har også jord og vet hvordan det føles om ikke åkrene pløyes.
- Du må jobbe hele helgen. - Jeg har ikke noe annet å gjøre.
- Vi snakket litt her. - Sikkert om fedrelandets ærender.
Nettopp.
- Kom og sett deg en liten stund. - Det går ikke.
En liten stund bare.
Forloveden min jobber med befestning. Jeg kan ikke, for hans skyld.
Til å krige og til å bli drept duger man, -
- men å be noen å sitte ned en liten stund duger ikke.
Kanskje vi må dra i morgen tidlig. Kom nå og sett deg.
Man orker ikke stå hele kvelden.
Føttene dovner.
Er det noen hjemme?
- Hallo. Forstyrrer jeg? - Slett ikke.
Kan du selge meg noen piroger eller mykt brød?
- Pirogene er det vel slutt på alt. - Nei da, jeg går og henter.
- Skal jeg varme dem litt? - De duger for meg som de er.
- Martti er ikke kresen. - Hva koster de?
Du får dem for pløyingen.
- Du er da en ordentlig fittejeger. - Slutt, du var også ute etter fitte.
- Jeg er en gift mann. - Hva er jeg da?
- Det vet du sjøl. - Vi hørte på radioen i kammeret.
Hva sa de?
At Paasikivi har kommet tilbake fra Moskva uten å gi etter.
Russerne skal ikke tro at de kan kreve noe av oss. Vi har vårt å si.
Du har tenkt mye på fedrelandets sak i kammeret.
Det var nettopp det jeg sa.
Lappboerne sa at de har hørt på radioen at amerikanerne har lovet-
- at de vil hjelpe til om russerne angriper.
- Det ville være til stor hjelp. - Det er lang vei å komme hit.
- Det går fort med båter. - Så raskt kommer de ikke.
Jeg har vært i Amerika.
Hvis russerne angriper, trenger vi ikke Amerikas hjelp.
- Det holder med Laurilas regiment. - Han har forbudt ryktespredning.
Det er ikke noe rykte. Lappboerne hadde hørt det på radioen.
Hestekarene i Nurmo sa at Sverige ikke tør å la noen reise via landet.
De sa det i bataljonen.
- Hakala her pløyd åkrene våre. - Takk skal du ha.
Du trenger ikke takke. Jeg prøvde å gjøre noe nyttig som tidsfordriv.
- Jeg takker likevel. - De har hjulpet oss så mye her.
Dette er helt idiotisk.
Vi fikk ordre om å gå til befestningsarbeid. Og du var her.
Idiotisk, ja. Jeg ville selv også heller vært hjemme.
Skriv når du vet adressen. Jeg skal skrive til deg.
Jeg skriver. Og jeg husker.
Det virker som jentene lengter etter deg på alle steder.
Vi kjemper alle for fedrelandets beste.
- Landet trenger jo nye soldater. - Og det skal du si.
Halvpluton, alarm!
Halvpluton! Russerne venter på oss der.
De prøver å drepe dere. Tenk på det når dere beveger dere.
Til stillingene!
Let etter deres skytesektor!
Og vent på ordre om å skyte. Ikke begynn å skyte på egen hånd.
Gjelder ikke øvelsen deg, Ylli?
Jeg har øvd så mye at jeg venter på når det virkelig gjelder.
Øv dere bare.
- Dro du ikke på perm? - Som du ser.
Jeg trodde at man automatisk fikk permisjon til sitt eget barns dåp.
De bevilget ingen permisjon.
De sa at jeg ikke kan gjøre noe hos kona nå når barnet alt er født.
Vær stille! Det er radionyhetene.
Sovjet ble tvunget til å avstå fra ikke-aggresjonspakten.
- Sersjanten fikk ti dagers perm. - Hvordan fikk han det?
Kona hans døde.
Paavo, hadde det ikke passet med perm nå når kvinnfolket har reist herfra?
Det hadde vært på tide for oss å begi oss av sted.
Hvorfor kom du så fort tilbake?
På jernbanestasjonen sa de at alle permisjoner er inndratt.
Slik er det vel ikke?
Russerne har kommet over grensen ved sekstiden i Metsäpirtti.
Der er det blodig alvor.
- Skal vi vekke guttene? - Jeg fikk ordre om det.
Hallo, sydøsterbottninger!
Hallo, herr oberst!
Framover se!
Ved foten gevær!
På stedet hvil!
Som så mange ganger tidligere...
Er den finske mannen nødt til å ty til våpen igjen.
Den gamle erkefienden russeren-
-prøver å ta seg inn i landet vårt.
Vi vil ikke ha krig. Vi vil ha fred.
Men de ga oss ikke fred. Stalin og Otto Ville Kuusinen-
- som vi alt i 1918 drev ut av landet vårt.
Den finske arméen har alt vist at ingen kommer hit lett.
Og i dag, på Finlands selvstendighetsdag, er det vår tur.
Vi skal ikke gi etter!
Et trefoldig leve for fedrelandet...
Den finske arméen og øverstkommanderende Mannerheim!
Leve, leve, leve!
Ned, Ylli! De skyter rett mot oss!
De som plystrer, går forbi. De som treffer, puster bare.
Dere blir med meg hvis vi må av sted.
De fra Midt-Finland har det ikke lett i fremste linje.
Man vil ikke dit med tom mage.
- Hvor er Somppi? - Et stykke framover.
Klare til å slå tilbake!
Det gikk dårlig!
Ikke hop dere sammen! Tilbake, dette er ingen lek!
Ylli døde med en gang.
- Hvordan skjedde det? - Granatsplinter gjennom bakhodet.
Når det treffer, puster det.
- Ylli rakk ikke å høre mitraljøsene. - Stupte Ylli Alanen?
- Har du sovet i det hele tatt? - Jeg våknet akkurat.
- Skal vi gjøre opp ild i kaminen? - Å gjøre opp ild om dagen er forbudt.
- Vi fryser jo i hjel her. - I krig kan man dø på mange måter.
Hvordan skal de klare seg hos Alanen når Ylli kommer tilbake i trefrakk?
Yllis kone er i slekt med Paavo og meg.
- Jeg tror han var søskenbarnet mitt. - Jaså?
Ut, fort!
Ble noen skadet?
Jeg tror ikke det.
- Hva sa de? - I natt skal vi av sted.
Paavo, du blir her.
- Hva skal man gjøre her? - Bare skyt om de prøver å komme.
- Er det ondt å være her? - Dere lærer jo å være ondskapsfulle.
Er det farlig her, mener jeg.
Det fins ingen behagelige steder her.
- Har du fett i geværlåsen? - Jeg pleier å smøre det.
Gni det bort.
Det burde finnes en åker og en elv bak åkeren.
Russerne er ved stranda på denne siden elven.
De kom over Taipale i går.
På venstre side ligger Perssinens skog.
De fra Midt-Finland sa at de begynner tidlig om morgenen.
De holder vel motorene på stridsvognene varme.
De er russere. Burde vi ikke skyte på dem?
Jeg vet ikke.
- Hvorfor skyter ikke kanonene våre? - Har noen sagt i fra?
De ser dem nok selv.
Endelig!
- Det der går jo ikke! - Vi har for lite ammunisjon.
Russerne kommer!
- Hvordan går det? - Varmt.
Martti, det er for mange av dem!
- Hvorfor skyter ikke panservernet? - Kanonen er på vei.
Det er snart for sent.
Telefonkontakten er brutt. Jeg sendte en mann dit.
Ta Ahtis gevær. Han trenger det ikke nå.
Hvordan er det med Ahti?
- Han var livløs på kampplassen. - Ahti?
Dreper de alle våre bekjente?
- Tror du at de kommer i natt? - Hvem vet?
- Har dere kunnet holde dere våkne? - Ja, naboen der bråket så fælt.
Kom med meg, Martti. Vi går og ser på papirene naboen hadde på seg.
Hva for papir?
Vi går og roter i lommene på dem som falt.
De kommer vel ikke i mellomtiden? Så jeg ikke skyter dere, mener jeg.
Undersøk lommene.
Nå går vi.
Denne trenger du ikke lenger.
Hvis det blir kaldere, trenger vi en bombe for å få osten i stykker.
La russerne gjøre det med granater.
- For en stank. - Jeg har jo menneskeblod på hendene.
- Er du såret? - Det er fra russerne jeg snudde på.
Russerne stoppet med en gang da vi siktet litt den veien.
La være, Erkkilä. Det kan komme mer derfra.
Russerne kommer! Til stillingene!
De er alt i skyttergraven!
Er russeren i skyttergraven? Hvordan kom de dit?
- De gravde seg foran linjen i natt. - Er de mange?
Vi har ikke rukket å telle ennå.
Jag bort russerne eller drep dem på stedet.
Jeg går først. Kast granater, Paavo.
I nærkamp! Ta dem!
Hvordan fikk du en bajonett med så sløv spiss til å gå gjennom jakken?
Jeg bare stakk og dro til litt for broren min.
Ta låsen fra naboens gevær. De glipper, sanda er ikke noe problem.
De kommer! Til stillingene!
- Har jeg føttene fortsatt? - Den ene.
Første gruppen i kjeden!
Nei, Paavo!
- Hvordan gikk det? - Jeg løftet bare hånden.
- Hvor traff det? - Jeg løftet hånda og det tok i siden.
- Traff det i hodet? - Jeg tror ikke. Bare i siden.
Jussi! Kom og se litt på Paavo.
- Det tok ikke i hodet. - Vi forbinder for sikkerhets skyld.
Du får dra hjem.
- Jeg ser snart ingenting. - Kan du gå selv?
Føttene er ok. Jeg løftet bare på hånda, og det tok med en gang.
Russerne skyter sprenggranater. Det er forbudt.
Si det til dem.
- Ordre fra bataljonsjefen. - Om hva da?
Vi hadde nok forstått dette uten skriftlig ordre.
Somppi, bli her. Jeg går til kompaniet.
- Ga de ordre om å gå dit? - Å jage russerne fra stillingene.
Jeg skal spørre med hvilke menn.
La oss ta stillingene tilbake fra naboen.
- Prøv å ta noen til fange. - Aatos og Erkkilä!
Ta fram håndgranater.
Eneren! Klare til motangrep!
Søk dekning!
Hvorfor gjorde russerne slik?
De er lurt til å tro at vi torturerer dem og dreper dem etterpå.
Herr oberst, vi trenger flere menn for å grave skyttergraver.
Jeg beordret alt en bataljon fra reserven til motangrep.
- Tapene? - Fire stupte og seks er såret.
Hvor lenge prøver de å komme rett fram og stående?
De har et reglement som de ikke kan endre så raskt.
Hvordan smaker krigsarbeidet, Hakala?
Den yngre Hakala ble såret i ettermiddag.
- Gikk det ille? - Nei.
Bare en liten skramme i siden.
Man dør ikke av en liten skramme.
Vi skal til lytteposten.
- Så se hvem du skyter på. - Det står "russer" på hver kule.
Sover dere, gutter?
- Lå vi og sov? - Det så slik ut.
Vi sov ikke.
Gå og legg dere i tilfluktsrommet.
Lå vi og sov?
Jeg hører bare guttenes lengsel og russernes panservogner.
- Og det hørte jeg i skyttergraven. - Håper det er det eneste vi hører.
Ikke skyt! De er fra femte kompaniet.
- Hva gjør de der? - De ville ta folkeskolens skog.
Hva er det med deg?
Det blir din død.
Hold deg nede! Ikke gå! De dreper deg!
Passord!
Pus, pus!
Den er sulten.
Hvem sin katt kan det være?
Den har blitt igjen i huset. Katten kan bli igjen når eierne flytter.
Den er knyttet til stedet, ikke menneskene.
Du kjenner kattene.
- Hvorfor det? - Du har jo tatt hånd om "musa" her.
Bare prat. Guttene er misunnelige.
- Håper Erkkilä ikke gikk feil vei. - Russerne kan ha tatt ham.
Russerne uten suksess ved Taipaleenjoki
Han ble funnet ved bataljonens kommandoplass.
Rakk du helt dit?
Han påstod at nesten alle menn her var drept.
Noen stykker er fremdeles i live.
Sett deg ned.
Hva holder du på med?
De snakket om krigsrett.
Jeg sa at Erkkilä nok får tilbake forstanden hos sin egen tropp.
Jussi, har du noen medisin å gi til Erkkilä?
Selvsagt.
Ta denne, så hjelper det.
Dere har skaffet dere et husdyr.
- Et hus må jo ha katt. - Den holder rottene borte.
Menn fra Lieskas bataljon kommer og graver skyttergraver i natt.
Prøv å sove litt, gutter.
- Erkkilä også. - Ja visst, herr løytnant.
Hold i katten litt du også. Den maler så fint.
- Hva ga du til ham? - Jeg har jo bare hodepinetabletter.
Erkkilä!
Kom og legg deg ved siden av meg.
Da de kom hjem fra frihetskrigen sa brødrene mine-
- at det er helt tilfeldig om man treffer et menneske med kanon.
De røde skjøt nok i hjel jegeren fra Vuoltee i Vilppula med kanon.
I krigen er nok maskingeværet det farligste våpenet.
Jeg vet ikke.
Si det nå som det er. Hvordan føles krigen?
Ingen av oss kommer levende tilbake.
Det tror jeg ikke.
Vi fikk en sikker beskjed-
- om at vår Matti hadde drept 30 russere alt første dagen.
Med kniv.
- Jeg har nok ikke hørt noe sånt. - Så rart.
- De garanterte det. - Ingen dreper fienden med kniv.
- Er du helt sikker på det? - Helt sikker.
Jeg tror ikke på deg. Hvorfor sa de ellers det til meg?
Jeg vet ikke.
De har ikke turt å si det offisielt.
Finnene ville virke så brutale utenlands.
- At vi dreper med kniver. - Kanskje det.
Uansett. Bare vi får ham helskinnet tilbake.
En kald reise for guttene.
De fryser neppe.
Gi meg en sigarett også.
Kjøp sigaretter med lønna selv, så ser du hvor lenge pengene holder.
Prøv å hold deg nær vår Matti. Ham kan ikke russerne komme til.
Det er ikke slik du tror.
Hvordan er det da?
Det er... Man kan ikke forklare det.
Er det ikke på tide for Paavo å gå hjem?
Snille mamma, man vet aldri når vi ses neste gang.
Jeg kan nok gå. Det har jeg alltid dug til.
De forsøker å nærme seg ved å grave seg igjennom.
Hold øynene åpne.
Noen angrep hele natten mens de andre gravde, herr oberstløytnant.
Fant du Matti Ylinen?
Nei.
Russerne har tatt ham.
Slik må det være.
Jeg lovte faren hans å se etter ham.
Jaha, gutter... Stalin har bursdag i dag.
Følg ekstra nøye med nå.
Det er Stalins fødselsdag i dag. De kan forsøke for alvor nå.
Det blir sagt at de planlegger en storoffensiv for Stalin-
- og har tenkt å knuse de hvite bandittenes linjer. Vær forberedt.
Naboguttene har visst jenter der.
- Jeg tror de drikker. - Hvordan vet du det?
Ellers skulle de ikke synge.
Jaså, de har kvinner...
De feirer fødselsdagen.
Skal vi be artilleriet vårt å sende gratulasjoner til Stalin?
Hold opp! De skulle bare bli nervøse.
Nå får vi være i fred.
- Jeg skal hilse fra dem der hjemme. - Kom du alt?
En ukes permisjon varer bare sju dager.
- Hvordan har de det der hjemme? - De sendte en pakke og et brev.
Paavo er jo en pigg vakt i natt.
Guttene sovner nesten stående.
Paavo har vært våken en uke hjemme, han har ikke kunnet sove.
På toget har han nok sovet.
Hva?
- Et vaktpass orker jeg nok. - Det begynner å bli knapt med menn.
Hvor er katten? Paavo burde ha sett den.
- Hvilken katt? - Katten rømte fra tilfluktsrommet.
- Selv ikke et dyr tåler den stanken. - Du har nok drømt.
- Klarer du deg? - Bli med om du tviler på det.
Behovene kaller.
Jeg skal avløse Paavo.
Det er friskere luft der ute.
Hold øynene åpne nå på natten-
- så de ikke graver seg fram til skyttergravene.
Laurila sa at russerne har prøvd det på alle fronter den siste tiden.
Vi går også, eller hva?
Det har kommet mange hestelass med julepakker til kompaniet.
Jeg tenkte at vi skulle dele dem ut i morgen. Da er det julaften.
Prøv å være snille, så får dere julegaver i morgen.
Men ikke for snille.
I det minste ikke mot naboen. Skyt hardt på dem.
Paavo, så du noe spesielt der?
Det var ganske stille. De sang bare litt.
- Hvordan var det der hjemme? - Bare bra.
- Hvordan helet såret seg? - Det var bare en liten skramme.
Så vondt gjorde det sikkert at du vil vise naboen...
- At de får passe seg. - Ja visst, herr løytnant.
Det er bare å tenne fyrstikken og kaste flaska slik at-
- den går i stykker på motoren. De er fra spritfabrikken i Rajameki.
Hvordan skulle det føles, å drikke Molotovs cocktail?
Det er jo bensin.
- Er det ikke sprit med også? - Og sikkert tjære.
Fyrstikkene får ikke bli våte.
Ellers tennes de ikke.
Klarer den en panservogn?
Titalls russiske panservogner har blitt ødelagt med disse her.
Dette er vårt nye hemmelige våpen. Mannerheim har godkjent det.
De har ikke noe annet å gi.
- Gutter... - Hva er det?
- Det er deres vaktpass. - Jeg var jo der nettopp.
Gå nå, Paavo. Jeg har ingen andre menn.
Ned! Hold deg nede!
Noen andre får ta deres vaktpass.
Jeg kan ta det.
Martti, gå til tilfluktsrommet.
Alarm! Alle menn til stillingene! Det er en ordre!
Til stillingene! Send ordren videre!
Russerne avanserer...
Hallo? Hallo? Giv akt! Pokker! Hallo?
Martti? Telefonlinjene er brutt.
Kompaniet må få vite at det kommer massevis av russere.
Jeg har ingen flere menn.
Gå og si at jeg ikke har noen menn. Og russerne kommer!
Slutt!
De får ikke alle mennene sine igjennom stillingene deres.
De prøver fra ulike hold samtidig. Det er deres reglement.
Si at jeg kommer dit selv.
Vi venter og ser hvor de angriper med størst intensitet.
Be Kantola om å forsøke å klare seg.
Nåvel, jeg sier vel det...
Spør om du kan sende en enhet til hjelp med en gang.
Hvis dere ikke klarer dere alene, så sender jeg menn til dere. Si det.
Han sa at han kommer hit selv snart.
- Lovte han forsterkninger? - Ja... Eller nei...
Han lovte å sende om det trengtes.
- Sa du ikke at vi må få menn? - Han lovte å komme hit selv.
- Kan du gå til kjeden? - Hvorfor ikke?
Vi har så få menn at naboen snart knaller i gjennom kjeden.
Hvorfor skyter ikke kanonene våre?
Svenskene har solgt oss en millimeter for store granater.
Det er 50 russere for hver mann.
Ta Paavos gevær.
Det gikk ganske ille.
Hvor tar dere meg? Hvem er det? Hvem er dere, gutter?
Kjenner du meg ikke igjen? Jussi.
Hvem er det som prater?
- Morgenen er helt mørk. - Du er i gode hender.
Skyt først når jeg sier i fra.
Sikt på magen.
Ild!
Det var ikke granatene våre.
Russerne ga oss en julegave som til og med jeg setter pris på.
De hadde vært for mange for oss.
- Lovte sjefen å komme? - Det sa han.
Hvor kan han være?
Jeg mistet andremann. Felix Rinta ble nettopp ført bort.
- Var han ille tilredt? - De sa så.
Hvordan kom du så raskt?
Guttene blir ført hjem.
Jeg tenkte at du ville hilse på broren din på den siste reisen hans.
Jeg lovte å se etter Paavo.
Du har sett hvordan det er. Det hjelper ikke å se etter.
Bare Gud hjelper her. Hvis han vil.
Hvordan går det, gutter?
Det har gått litt opp og ned, herr løytnant.
Bare si fra hvis dere ikke orker lenger...
Så prøver vi å få menn til å erstatte dere.
- Eller om du ikke orker selv. - Vi klarer oss nok.
Hva, gutter?
Det er nok slik at naboen har vanskelig for å komme igjennom her.
Det var stygt at de skjøt i hjel kompanisjefen vår.
Og mange kamerater av oss alle.
Det hadde vært bra om du holdt ut til annendag jul.
Til troppebyttet.
Kom hit, Jussi.
Forsyningstroppene samlet litt tobakk og mat til dere.
De vet jo hvordan det er.
Liksom en julegave.
Rajala ble beordret til kompanisjef for dere.
Laurila trenger deg her.
Og jeg selv tenkte at...
Du har bruk for disse. De ble sendt til meg hjemmefra.
Støvlene mine er helt intakt.
Jeg rakk ikke tidligere på dagen. Hvis Paavo...
Jeg vet ikke hva jeg ville kunne si om det.
Det var stygt gjort av dem.
Det er nok litt vanskelig for meg å elske dem. Framover...
De drittsekkene forsøker seg som pokker...
- Vi søker fenrik Lehtinen. - I tilfluktsrommet.
Guttene syntes det hadde vært bra med en slags preken nå når det er jul.
Vi kom da vi hørte at det er en prest som er fenrik her.
Jeg kom hit for å krige og forlot presten i meg hjemme.
Da blir vi uten.
Det er første gang på 30 år at jeg ikke hører juleevangeliet.
Ære være Gud i høyeste, og fred på jorden blant mennesker av god vilje.
Da så englene hadde reist fra hyrdene opp i himmelen-
-sa disse til hverandre:
La oss nå gå til Betlehem og se det som har skjedd-
-som Herren har kunngjort for oss.
Og de dro av sted dit og fant Maria og Josef-
-og barnet som lå i krybben.
Fra himmelens høye er det kommet
Et bud, som lover fred til jorda
Stor fryd skal det bli
Det bør dere sørge for
Russeren får høre hvordan østerbottningene synger julesalmen.
De kommer over sletten, hoppende bak stridsvognene.
Man skal ikke bli nervøs, det er bare å vente.
Sikt på magen og skyt.
Stridsvognene har stoppet der ved hindrene.
Vi har satt dem i brann med molotov- cocktailer og panservernskanoner.
Jeg var her under angrepene i begynnelsen av desember.
Jeg trodde at du akkurat hadde kommet til fronten.
Vi har vært og hvilt i Putkinotko i ti dager.
Jeg hadde tenkt å si at du ikke får gi dette stedet for lett til naboen.
Så mange kamerater har falt her.
Vi har også tapt menn her.
Nå, nå er det i det minste sagt.
Mistet jeg øyet?
Noen fra Ylihärmä telte til 378 fly under et luftbevoktningspass.
Våre eller fiendens fly?
Regimentet burde utlyse en konkurranse-
- der den som først ser et finsk fly vinner første premie.
Det vet jeg ikke noe om, men noe burde gjøres mot lus og lopper.
- Som det svir. - Sulten blir man.
Giv akt! Giv akt!
Nå går vi til tilfluktsrommet, gutter.
- Er det noe spesielt? - Ja.
- Hvordan får vi slutt på klimpringen? - Med granat.
- Helt unødvendige ting. - Du kommer med i boken, Aatos.
- Hvilken? - "Heltene i den finske krigen."
Jeg har ikke engang barbert meg. Hva skulle folk si?
Kom og hjelp, gutter.
Dette er så ensformig.
Martti!
Nå var det slutt på klimpringen en stund.
Det sto navnet ditt på den splinten.
Marjatta ba meg si at hun har fått to brev fra deg.
Og her er svaret på dem.
En pakke til Aatos Laitila.
Hvorfor skriver ingen til meg?
Du er et dårlig menneske.
- De vet de ikke. - Ryktet kan ha spredd seg.
- Gå og legg deg du også, Mauri. - Men om russerne kommer?
Han vekker deg nok siden.
Russerne skremmer bare!
- Fælt bråk! - Ta hanskene, jeg trenger dem ikke.
Finske soldater:
Soldatenes blod, deres mødres og koners tårer-
- forvandler utsugerne til gull og rikdom.
Fei vekk fra finsk grunn kapitalister og smiskeoffiserer.
Gå med deres våpen over til røde arméens side.
Jeg går og tørker ræva med disse.
Der får dere deres soldaters blod og deres mødres tårer!
Hvordan går det, gutter?
- Vi måtte forlate kasematten. - Hvorfor?
Det begynte å renne vann på gulvet. Vi kunne ikke bli der.
Så sterk kulde og vann opp til støvelskaftet.
- Gikk dere derfra alle sammen? - Selvsagt.
- Dere burde satt en vakt der. - Hvem går dit midt på natten?
- Send et par menn dit som vakter. - Ja vel, herr fenrik.
Bare fortsett.
Fenrik, tok du vekk mennene fra kasematten i natt?
- Ja, herr kaptein. - Med hvem sin tillatelse?
Det kom inn vann, det var vanskelig å være der.
Guttene har dårlige støvler.
Forstår du, fenrik, at russerne har tatt kasematten i natt?
- Sendte du vakter dit, Korpela? - Guttene gikk nok dit.
- Vi har vakter der.
Vaktene deres begynte å løpe da de hørte russerne komme.
De løp helt til regimentet. De ringte derfra.
Potila. Det femte regimentet angriper kasematten og tar den fra russerne.
Ja, herr kaptein.
De er menn som ikke løper rett til regimentet-
- når de hører filttøflene suse litt på fiendens side.
De egne skyter. Nå legger russerne bena på nakken.
- De kiler bare. - Vi må dit selv.
Gi ildstøtte!
Det er på grunn av dere at finner dør nå.
Forbannet at du ga russerne fortet!
Det er ingen idé å forsøke midt på dagen.
- Prøv å holde dem unna. - Med hva, da?
Prøv å finne på noe. Skyt på dem, tenker jeg.
- Oi, så dårlig humør han var i. - Bataljonssjefen lekset opp for ham.
- Er det sikkert at det er noen der? - Å, de er nok der.
- Hvorfor skyter de ikke? - Gå og spør!
De har blokkert skyteskårene så vi ikke kan skyte på dem.
Vi har skreket til dem. Noen burde kunne russisk.
Send noen til kasematten med en ordre.
- Gå du, Martti. - Hva er det for viktig beskjed?
- Så man må gå dit. - Hva angår det deg?
- Det angår meg om jeg skal dit. - Jeg gir deg ordre.
Da går du, selv om du bare skal si hei til femte kompaniets sjef.
Gå nå, Martti.
- Hva skal jeg si til dem? - Nå, så si satan!
Si hei.
Man får jo ikke plass der.
Hold deg nede, Martti!
Hvor går han i et så dårlig vær?
- Hvor er kompanisjefen? - Der borte.
Hva er dette?
Vi lærer oss å være i heltegravene.
- Herr løytnant... - Ja?
Den nye kompanisjefen vår ba meg om å gå hit og si hei.
Ild! Stopp dem!
Rart at russerne slapp unna. Hele kompaniet skjøt jo.
Kanskje det var slik at han fortjente livet.
Hold deg stille, så jeg kan forbinde deg.
De sa i kasematten at russerne grupperer seg for å angripe.
Jeg har ikke merket noe.
De ser nok syner.
Du går dit og avløser femte kompaniets menn.
De er så trøtte at de ser russere overalt.
- Får jeg spørre om noe, herr fenrik? - Ja?
Vi blåser i spørsmålet.
- Hvem går dit? - Første og andre gruppen, alle.
- Mennene våre er også helt ferdige. - Martti, gå føre. Du vet veien dit.
Skal jeg si hei til dem igjen?
Det ser ille ut her.
- Sier du det? - Vi fikk ordre om å ta stillingene.
- Hvor er offiserene deres? - De er døde alle sammen.
- Det fins vel noen som er sjef? - Jeg vet ikke.
- Hvor er plutonsjefen? - Der borte.
Vi gir dem fem minutter. Så sprenger vi bunkeren.
- Skal de virkelig sprenge den? - Jeg tror det.
Jeg skulle bare spørre hva det er som er så viktig med den klumpen.
Arvi, si til bataljonen at arkeologene kan gå til kasematten.
Kan det ha vært noen der inne?
Skal vi se på grushaugen i evighet? Jeg har ikke spist på to dager.
Vent nå litt, vi kan få ordre om å dra av sted.
Jussi, ikke gå!
Arvi er nok død.
Pokker! Det kan ikke stemme.
Martti, kan du ta Arvis ting og sørge for at de kommer hjem?
Hvorfor ikke?
Kantola sa at man kan sende det hjem fra Yläjärvi.
Våkne, Martti.
Våkne, Martti!
- Våkne, Martti! - Hva er det? Er det alarm?
Stille! Vi vekker ikke de andre ennå.
Vi kan fyre opp badstuen nå. Kan du gjøre det?
- Kan ikke en kokk gjøre det? - Gå du.
Guttene sitter fast overalt. Og du har hvilt nok.
- Hvorfor valgte du nettopp meg? - Du lå her ved døren.
- Du forfølger meg. - Hold opp! Jeg ba deg tenne badstua.
Jeg kan gjøre det selv også.
De ba meg å si at man nå kan få permisjon for å dra hjem.
- Hvor fins et sånt sted? - Der du forlot det.
- Hvor langt er det til Taipaleenjoki? - Omtrent fire mil, sa noen.
Flytt dere, her kommer koner og barn.
Ta en sup, kamerat.
- Jeg drikker ikke sprit. - Hva er det for en mann?
Ingen mann i det hele tatt.
Du må ta imot når heltene fra Taipaleenjoki byr deg.
Heltene fra Taipaleenjoki er døde alle sammen.
Jeg søkte om permisjon til begravelsen, men den ble avslått.
Kampene var harde da.
Jeg vil bare vite hvordan det gikk til.
- Måtte han lide mye? - Jeg tror ikke det.
Han døde momentant. Geværkulen gikk gjennom hjertet.
Han løp før meg i skytter graven da han ble truffet. Jeg var der.
Han var helt rolig. Han mistet livet umiddelbart.
- De lot oss ikke åpne kista. - Det er vel vanlig?
En av bærerne sa at når de bærer kista nedover trappene i kirken-
-så skranglet det i Paavos kiste.
Som om noen stykker slang rundt der inne.
- Var ikke du en av bærerne, Jussi? - Selvsagt.
- Hørte du noe skrammel i kista? - Vet ikke. Jeg bar på hodesiden.
Hvordan står det til, Paavo?
Han er litt sjenert, han har jo ikke sett deg på lenge.
- Paavo får sove hos moren din i natt. - Jaså?
Hun sa at vi får gjøre våre ting i fred, så gutten ikke hører.
Kom og gjør det da.
Paavo sa da han reiste at ingen kommer levende tilbake.
Ikke tenk på sånt.
Jeg slipper deg ikke. Jeg slipper ikke.
Når så du ham siste gang?
Jeg så ham ikke den natten. Vi var ikke i samme gruppe.
Hvordan kan et menneske bare forsvinne uten at noen vet noe?
De hadde gått dit om natten og havnet i håndgemeng med russerne.
Det er så bråkete i mørket.
Men først sa de at Matti hadde knivdrept 30 russere da han kom dit.
Og nå vet de ikke hvor han er.
Eller om han ble tatt til fange.
Det er det som bekymrer moren hans.
Da de meldte ham forsvunnet. Man vet ikke-
-om han er død eller fange et sted.
Hun drømmer om det hele tiden. Iblant ligger Matti blodig og såret-
- og jamrer seg og roper på moren sin. Og iblant lever han og er glad.
Og han er ikke i krig. Tror jeg... En fange.
- Jeg kan ikke fortelle mer. - Du har det lettere med Paavo.
Eller tydeligere i det minste.
Jeg vet ikke.
Flaks at det ble så kaldt. Det hjelper oss finner.
Ja. Kong Frost er på vår side.
Det er kaldt selv for finner med våte klær i 40 graders kulde.
Men ikke like kaldt som for russerne.
- Hilsen til dere alle. - Du var ikke hjemme lenge.
Nei. Jeg lengtet så etter dere.
Har du noe mat med deg?
Arméen tar vel hånd om mennene sine med bilskyss og alt, hva?
De vil få oss raskt av sted til et farlig sted.
Gratis skyss, og guttene blir mistenksomme.
- Bare ikke livet er billetten. - Kan vi slippe så billig unna?
Det blir sagt at vi skal til Mannerheimlinjen for å skyte russere-
- i oppvarmede kasematter, sittende i gyngestoler.
Vi trenger ikke å gå ut i det hele tatt.
- Har du en sigarett til meg, Martti? - Du er for ung til å røyke.
- Vær så god. - De gir oss heltedøden...
- Ved å fryse oss til døde i bussen. - Barnebarna våre får noe å synge om.
Det fjerde kompaniet forbereder seg på å gå over til Äyräpee-åsen.
Utstyr: stridsutrustning. Ryggsekkene blir igjen her.
Og forsyningskompaniet blir selvsagt igjen her.
Hvordan får man mat dit?
Oppgaven vår er å forstyrre fra siden når russerne prøver å krysse elva.
- Er de mange? - Ja.
Vi kan bli overkjørt.
Laurila vil overraske dem i bakken.
Hvis russerne kommer over elva blir Taipale-fronten innringet.
Eller kanskje blir vi selv omringet?
De prøver å komme over elven nå! Skyt på dem!
Rajala lovte oss jo mat. Pokker heller!
Sett den i brann fort!
Der røyk geværet også. Jeg må vel ta et nytt fra russerne.
Kom vekk! Vekk, gutter!
Martti, gå dit. Kommer det flere?
- Ingen som snakker finsk. - Her kommer de ikke igjennom.
De dekker sitt eget angrep ved elvebredden.
- Jeg trodde at du ble igjen der. - Det trodde jeg også.
- En av dem slo meg med geværet. - Hvordan gikk det?
Han slo meg med geværet.
Hvis han bare hadde skutt. Jeg drepte ham.
Martti? Martti!
- Ikke sove. Du fryser i hjel. - Ikke dra i meg.
Prøv å holde deg våken. De kan angripe.
Hvem de?
De som har kommet derfra i det siste.
Jaså.
Vi får ikke slippe dem til elvebredden.
Det ville bety slutten for regimentet.
Vi prøver å ta tilbake stillingene.
Vi må gjøre det her selv om vi er veldig trøtte.
Til og med russerne tar oss på alvor når vi kjemper som pokker.
De angriper igjen, gutter!
Gå lenger ned! Hører du meg? Gå ned!
Somppi, du blir drept!
- Hvem der? - Hakala.
- Paavo eller Martti? - Martti.
Paavo gikk i to stykker ved Taipale.
Ja, slik var det jo.
Gå til bataljonsstaben og si at russerne er i stilling-
-og at vi ikke får dem vekk selv.
I det minste ikke før om morgenen.
Si til Sihvo at...
At han kan sende noen menn som støtte i morgen tidlig.
Jeg kan vel gå...
Jeg har sendt tre ordonnanser dit, men ingen av dem har kommet tilbake.
Prøv å holde deg i live, i det minste til du er framme.
- Passordet er: Ärjy fra Äyräpää. - Ja, jeg husker det.
Stopp! Hvem er du?
Ärjy fra Äyräpää. Jeg skal til bataljonsstaben.
Den ligger ved elvebakken. Følg den stien der.
Samle troppene her så sender vi patruljen hit ned.
En beskjed til bataljonssjefen.
Jeg tar den.
Fra fjerde kompaniets sjef. Russerne er i stilling. Vi jager dem bort...
- Men vi ber om forsterkninger. - Takk.
Rajala trenger menn til linjen. Russerne ligger i skyttergravene.
Ja, men jeg har ingen flere menn.
Tygg på disse her.
- Hva er det? - Kaffebønner. Det eneste jeg har.
Hvorfor jager du meg?
La en enslig mann være i fred! Det er bare jeg her!
- Hvem er det? - Erkkilä.
- Ille skadet? - Riktig ille.
Guds sønn... Guds sønn...
Ta det med ro. Det er ingen fare med deg.
- Hvem er det? - Martti.
- Hvem er dere, gutter? - Slapp av.
Snart skal vi av sted. Du blir bra igjen.
Det var det.
Hva er det, Jussi? Er det ille?
Det gikk vel ikke så ille. Det føles i det minste ikke slik.
Jeg vet ikke. Tarmene syns.
Da er det sjokk.
Jeg har liksom dovnet.
Har det gått ille?
Han ved gropa er livløs, han her er knapt i live.
Vi løfter ham i sleden. Det bør finnes hester ved bataljonen.
Andre bataljon må beholde denne siden.
Hvis russerne kommer over Vuok si er det slutten for hele regimentet.
Og Taipale blir innringet.
Jeg spør rett ut: Kan dere holde stillingene?
Jeg har spurt hvert regiment om dette.
- Dere er ikke mange. - Vi klarer det vel, herr oberst.
Hvis det ikke blir verre enn dette.
Hvis det bare fins levende som kan stå imot.
De ba meg om å komme med dette. Nurmoboerne angriper om morgenen-
- og tar kirkebakken fra russerne i morgen tidlig.
Vi må holde stillingene her så de andre ikke kan hente hjelp.
- Til Nurmoboerne, eller? - Nei, til russerne!
Ja, ja.
- Hvorfor angriper ikke Nurmoboerne? - Jeg forstår ikke.
Ikke gå nå lenger, Nurmoboere!
Angrepet kommer alt for sent.
Gi ildstøtte!
Helvete, de dreper jo alle!
De har tenkt å komme igjennom her!
De kommer samme hvordan vi skyter.
De har sikkert drukket vodka. Det ville smake for meg også nå.
Nå stikker vi uten innvendinger.
Bli med Rajala, Martti.
Hvor, da?
Russerne kom fra Vasikkasaari til Vuosalmi, til Lietes enger.
Hva må vi gjøre?
Gå med første bataljonen og Mauri og Korpela. De forklarer senere.
Skynd dere!
Jeg har ikke en brødbit igjen.
Tygg på kaffebønner.
En hel bønne?
- Hundrevis av dem har falt her. - Vær stille!
Slipper de aldri opp for menn?
Nei, men færre blir de.
Fangene har sagt i forhørene at to nye divisjoner russere har kommet.
- Det er jo 40 000 menn. - Omtrent.
- Ikke rart at de så villfarne ut. - Hold deg nede!
Hallo, Martti!
Vi prøver enda en gang.
Man har visst samlet hver eneste stakkar av en mann.
- Stupte sersjanten? - Alltid med pannen bar.
Som om han bare ventet på kulen.
Framover! Ikke stans her! Vi sender dem til St. Petersburg!
Framover! Her får dere ikke bli!
Vær stille! Vær stille!
Jeg skal hjelpe deg.
Det var helt unødvendig å vente, som på en sau.
- Hvor ble guttene av? - Russerne skjøt dem i hjel.
- Tror du at de kommer igjennom i dag? - Det er mulig.
Da er det siste dagen for oss i dette livet.
Slik kan det vel også være.
Det ble fred klokken elleve.